Skremselsunderholdning blir stadig mer populært verden over.
Ekstremt skumle attraksjoner lokker de som vil teste sine grenser.
De mer ekstreme variantene gir de medvirkende offerets opplevelse.
De gir sitt samtykke til å bli torturert fysisk og psykisk.
Det fins ingen begrensninger, stoppord eller tidsbegrensninger.
Dra den ut! Nei, du gjør feil!
Anleggenes eiere har full kontroll når deltagerne har gått inn.
Han kan ikke puste.
Det gjør vondt! Jeg mener alvor! Jeg er helt jævla ferdig med dette!
Vi tar deg hjem når du slutter å puste!
- Jeg vil hjem! - Å, han er redd!
Det var en feil! Jeg vil ikke...
Nei, nei, nei...
DET ER GLASSETS SKJEBNE Å KNUSES
- Hallo? - Er du klar for i morgen?
- Ja. - Godt. Oppdraget venter.
Hei.
- Allie? Takk, gode Gud. Hvor er du? - Slapp av, jeg har det bra.
- Nei, hør etter. Du har det ikke bra. - Jeg vet hva jeg gjør. Stol på meg.
Jeg kan ikke stole på deg når du har sluttet med medisinen.
- Jeg har den her. - Unnskyld.
Det var ikke meningen at det skulle gå så langt. Kom hjem.
Jeg elsker deg. Ok?
Jeg vet at jeg aldri har sagt det, men det gjør jeg. Jeg vil fortjene deg.
Du trenger ikke være redd. Det er jeg som har vært redd i så mange år.
- Men ikke etter i dag. - Allie, stopp. Hvor du enn er, snu...
Jeg heter Allison Bell. Jeg lager videoen ifølge Perditions regler.
Jeg sier ikke hvor, men jeg er her frivillig.
Alt som skjer, gjøres med min fulle tillatelse.
Jeg befrir personalet fra ansvar for hva som skjer under oppholdet.
- Jeg er her. - La telefonen ligge i bilen.
Bakdøren er ulåst. På dametoalettet fins et skjema. Signer det!
- Gud, for et drittsted. - Det er poenget.
- Så urettferdig at jeg ikke ble valgt. - Jeg ringer når jeg er klar.
Jeg elsker deg.
- Grusomt som faen, hva? Er det her? - Jeg tror det.
- Zachary. - Allison.
Da begynner moroa.
Jeg kjenner alt smaken av asbest.
Det lyser her.
- Har du gjort dette før? - Nei, har du?
Første gangen.
Jeg skal gå inn der. Han sa det.
Wow.
- Burde du ikke lese det først? - Hva er moroa i det?
STREKK NED HÅNDEN
Jeg gjør ikke det.
Jeg gjør det.
Gud, det er ekte.
Hva er det?
Ta på disse.
Søtt.
Hvordan ser jeg ut?
- Slipp meg! - Nei!
Vær forsiktig! Rolig, kamerat!
Dra til helvete.
Vær så snill og hjelp meg!
Hun dør! Jeg trenger hjelp!
Herregud! Kom an, skatt!
Vet du hvorfor du er her?
Fordi intimpleie gir meg tilgang til barberblad?
Ja, det er derfor du er her nå.
Men hvorfor er du tilbake etter alle år?
Hva skal jeg svare på det? At jeg er syk i hodet? Jeg vet ikke.
Du har uløste problemer. Ingen kan klandre deg for det.
Men vil du ikke havne her igjen, eller verre, så må du takle dem.
- Hva faen gjør de? Hvor... - Stille, jeg hører ikke noe.
Sjelene deres tilhører Perdition nå. Sjelene deres tilhører Perdition nå.
Sett deg! Sett deg, for helvete! Bli.
Flink bisk!
Velkommen til Perdition.
- Blir jeg filmet nå? - Du har sett videoene våre. Selvsagt.
Hvert eneste øyeblikk av opplevelsen din dokumenteres.
Er det derfor kineserne er her?
De er japanere. De er fra Gashadokuro, så vis dem respekt.
Får hele verden se dette?
Jeg har valgt deg for denne kvelden. Se det som en ære.
- Hvorfor er du her? - Det sa jeg i intervjuet.
Nei, du sa hva som skremmer deg. Det er ikke det jeg spør om.
- Jeg har uløste problemer. - En frykt. Et mørke.
Og hva vil du at vi gjør? Bokstavelig talt skremmer livet av deg?
- Jeg antar det. - Enhver idiot kan skremme deg.
Blir det bare billige triks? Det vil bli kjedelig veldig fort.
Kjedelig?
Du vet ikke hvor du er, det vet ingen.
Vi kan være farlige. Vi kan være mordere.
Dere har en hjemmeside og en Youtube- kanal. Hvor farlige kan dere være?
Kvelden blir mange ting. Kjedelig er ikke en av dem.
- Masker skremmer meg ikke. - Alle bær maske, Allison. Du også.
Det er det som fins bak dem som skremmer oss.
- Hva skremmer deg, Allison? - Jeg vet ikke om noe skremmer meg.
Jeg er kanskje utydelig. Hva begrenser deg og hindrer deg i å leve?
- Jeg er ekstremt klaustrofobisk. - Mange hater trange rom.
Det er som om å være redd for mørket eller edderkopper.
Hvis det ikke kommer av et traume.
Hva mer?
Det virker kanskje rart, men... Vinteren.
- Er du redd for vinteren? - Nei, ikke for vinteren.
Men den minner om barndommen min.
Jeg vil ikke huske barndommen min.
- For mange fæle minner? - Det kan man si.
De får ikke røre oss, ikke sant?
Vi er forbudt område. Vi er her for intervjuene.
- Rører de meg, knuser jeg deres kjeve. - Det gjør de ikke, ikke vær urolig.
Det ruller.
Hei, alle sammen!
Hallo?
Hvem der?
Jeg er ikke redd for deg!
Mørket kødder med hjernen. Det spiller et puss.
Det tar ikke lang tid.
I kveld har dere to personer i Perdition, Zachary og Allison.
Hvorfor valgte du nettopp dem?
Det kommer dere til å få se. Det var en veloverveid beslutning.
Etter i kveld vil folk prate om deres besøk veldig lenge.
Si etter meg.
"Jeg tilhører Perdition nå."
Jeg tilhører Perdition nå.
"Jeg overlater all kontroll"-
- "over kroppen min og hjernen min til Perdition."
"Jeg overlater all kontroll over kroppen min og hjernen min til Perdition."
"Jeg er ingenting nå. Jeg er bare Perditions leke."
Jeg er ingenting nå. Jeg er bare Perditions leke.
"Gjør hva du vil med meg."
Gjør hva du vil med meg.
- Mer entusiasme! - Gjør hva du vil med meg!
Kle av dere nå.
- Hva? - Nei.
Kle av dere!
Nei.
Hurpe!
Ok!
Vil dere ikke gjøre det selv, så får jeg gjøre det for dere!
Ta dem på.
Ta av dere alt.
Ta av dere undertøyet, for faen.
Alt.
Ta på disse.
Det var vel ikke så vanskelig?
ERICA RINGER
Hva skremmer deg egentlig? Hvordan man besøker Perdition.
- Skatt, ikke nå. - Les videre. Jeg skal ikke forstyrre.
- Alvorlig talt, jeg vil ikke. Unnskyld. - Ikke gjør dette mot meg.
Jeg ber ikke om mye.
- Jeg er forelsket i en robot. - Ikke vær en merr.
Vi har ikke hatt sex på to måneder. Lyder det normalt, syns du?
Vi er unge og har egen leilighet.
Vi kunne gjøre det hele dagen, men det ber jeg ikke om.
Jeg ber bare om litt lidenskap.
Innimellom. Ikke en gang i kvartalet.
- Nei, la meg være! - Hva i helvete?
Unnskyld, jeg mente det ikke.
Hør her, jeg skjønner.
- Du trenger ikke forklare deg. - Du vet at det ikke er du.
Jeg vet det. Det er likevel ikke lett.
Jeg går ut.
Rører du deg, er du død.
Du elsker kjæresten din, men berøringen hennes byr deg imot.
- Nei. - Ikke?
Det er berøring som byr deg imot. Et grunnleggende menneskelig behov.
Ikke vær sjenert.
- Skar du deg? - Gi etter. Jeg vet at du vil.
Ellers kommer noe fælt til å skje.
Hold opp!
God natt! Du er neste!
- Allison! - Gjør som jeg, ellers får han lide.
Det får dere begge to.
Slutt! Slutt...
Nei...
Se på meg.
Er du klar?
Får vi se ansiktet ditt?
VEGANKANNIBAL
Ingen hunder, sa du!
Og av en grunn trodde du oss.
Først til utgangen vinner.
Tro meg, du vil ikke tape.
Dere får 20 sekunders forsprang, ungdommer. Hunden følger etter.
Av sted med dere.
Hei, vent!
Zachary!
Hjelp meg! Hjelp meg, hjelp meg, hjelp meg!
Zachary vant visst.
Derfor blir han belønnet.
Altså taper du.
Det er et galehus!
Si det! Det er et galehus! Det er et jævla galehus!
Si det! Si det!
Nei! Nei! Nei, vær så snill!
Jeg lover å oppføre meg! Nei, jeg kan ikke! Nei!
- Akkurat derfor skal du gjøre det. - Vær så snill! Nei, vær så snill!
Nei!
Pappa, slipp meg ut! Vær så snill! Jeg skal oppføre meg! Nei, vær så snill!
Jo mer du skriker, desto verre blir det. Det lover jeg.
Nei... Nei... Nei!
Slipp meg ut!
GUD SKAPTE MENNESKET
Hva faen er dette?
Jack Rabes nye film. Filmskaperen fra Ohio, som jeg fortalte om.
- Hva faen, tøyser du med meg? - Hva? Det er bare en film.
Er det?
Ja. Å se på skrekk gjør meg ikke forstyrret, noe du får meg til å føle.
Det er ikke skrekk, det er noe annet.
Når man oppsøker sånn mørk dritt...
Jeg har sett det før.
Jeg vil bare hjelpe deg. Vil du havne på sykehus igjen? Vil du det?
Dette er mørk jævla dritt, Allie. Voldtekt, tortur, halshogging?
Hva gjør du? Legg dem ned. Ikke vær en sånn jævla hurpe!
Ikke rør meg, for helvete!
Ikke gå, vær så snill!
Slipp meg ut!
Hjelp meg! Hjelp meg!
Vi gjør det bare. Vi gjør det bare. Du er så vakker.
Hjelp meg.
Hallo?
Hei, Allison. Jeg har nettopp sett ferdig søknaden din.
Du er en utmerket kandidat.
Virkelig?
Så fint.
Jeg trenger attest fra legen din om at du er ved god fysisk og psykisk helse.
- Går det bra? - Ja, ingen problemer.
Hva skremmer deg, Allison?
Jeg vet ikke om noe skremmer meg.
Jeg er kanskje utydelig.
Hva begrenser deg og hindrer deg i å leve?
Jeg sjekket Perditions hjemmeside.
Ærlig talt, Allison, så ser jeg ingen terapeutisk verdi i det.
Du ba meg se på hjemmesiden fra terapeutisk synsvinkel. Jeg gjorde det.
Jeg har lest alt på hjemmesiden og overveid det nøye.
Svaret er nei.
Jeg råder deg til ikke å dra.
Jeg kan definitivt ikke garantere din psykiske helse.
Du har gjort store framskritt det siste tiåret-
-etter alle traumer i livet ditt.
Du har kommet tilbake til verden. Du har en leilighet og et godt forhold.
Ikke kast bort det for et dumt spøkelseshus.
Det er ikke dumt. Det er det jeg vil. Det er det jeg trenger.
Din fascinasjon med skrekk risikerer å rasere alle dine framskritt.
Skrekk er ikke bedre enn porno. Det er snusk forkledd som underholdning.
Det tjener ingen høyere hensikt.
Det er døden til salgs. Billig, dessuten.
Allison?
Allison? Allison?
Jeg glemmer at vi har hatt denne samtalen.
- Må jeg booke en ny vurdering? - Nei, Dr. Nichols. Det trengs ikke.
Ok, da glemmer vi dette. Du kommer til å takke meg.
La meg være!
Hunden lever! Ja!
John Hainey, 38 år. Jeg har jobbet hos Perdition i...
Jøss, snart ti år.
Dette er Russell. Denne skjønnheten heter Floyd.
En rekvisitt. Jeg har jobbet med spesialeffekter på B-filmer.
- Hvor mange karakterer spiller du? - Beanie, Gale Klovnen og Gorillaen.
Gorillaen er mest som jeg.
Jeg begynte som hvit skalle, det er laveste nivået. Grovjobben.
Etter et år fikk jeg begynne å spille karakterer og uttrykke meg mer.
- Si navnet ditt. - Phil Cutter, ti år på Perdition.
- Hvorfor vil du skremme folk? - Jeg var i Irak og Afghanistan.
Jeg så fæle ting, så dette er som terapi for meg.
- Hvordan traff du Bob? - Han var manusforfatter.
Han skrev et Vietnam-manus og trengte en militær rådgiver.
Vi hadde felles bekjente. Manuset ga ingenting.
Det var vårt første samarbeid. Han er interessant.
Hvilke unike ferdigheter tilfører du Perdition?
- Hva vil du oss? - Hva?
Hør nøye etter. Det er et enkelt spørsmål. Hva vil...
- ...du ha av oss? - Jeg forstår ikke hva du mener.
Hva vil du ha av oss?
Presse meg så langt det går!
Hva... Hva gjør dere med henne?
Hva gjør dere med henne? Slutt!
- Hva vil du ha av oss, Allison? - Slutt! Jeg vil at du slutter!
Feil svar.
- Hva vil du ha av oss, Allison? - Det føltes som om jeg druknet!
Du får ikke gjøre dette!
Stopp! Stopp, dere dreper henne!
- Hva vil du oss? - Få meg til å møte frykten min!
Hvilken frykt?
Pappa.
Stopp! Det er noe galt med henne!
Allison, hør på meg! Du har panikkangst, ok?
Jeg sier en tallserie og du gjentar den. Forstår du?
Hør etter nå. Nå setter vi i gang. To, fem, fire-
-seks, null, åtte, ni.
Seks, null, åtte.
- Hva skjer? - Rolig, alt er under kontroll.
Rolig. Seks, åtte, fire, én, tre, sju, to.
Seks, åtte, fem... Nei, fire...
Ingen fare. Rolig. Det er ingen fare.
Én...
Ta det rolig. Det er ingen fare.
Kom an. Slutt! Slutt! Slipp meg! Hjelp!
- Slutt! Slipp meg! - Slipp ham!
- Hvorfor sa du "pappa"? - Fordi jeg er forstyrret.
Nå kommer vi noen vei.
- Hvorfor er du her? - For å se hva jeg klarer!
Fordi jeg er redd for aldri å bli til noe.
Jøss, hipsteren. Fant du på det helt alene?
- Hvor hørte du det? - Fra foreldrene mine.
Virker som om de kjenner deg godt. Hva mer sa de?
At jeg ikke er sterk nok. At jeg er svak.
- At jeg er en taper! - Fortsett.
- Hei! - Jaså, vil du prate nå?
Ok.
Vil du fortelle det jeg vil høre?
Ja, jeg er lutter øre.
Helvete! Så du?
Helvete!
- Jeg har en gave til deg, skatt. - Nei! Nei!
Nei...
Nei!
Nei! Nei!
- Jeg drukner! - Hold kjeft og drukne, da!
- Fortell om faren din. - Dra til helvete!
- Dette er ingen lek. - Hvorfor? Du er en taper i en maske.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
Faen. Denne masken kan dra til helvete. Jeg er lei av den.
Jeg burde ha vært stripperen.
Jeg er penere enn den hurpa. Hun bare sier: "Jeg er Haineys kone!"
"Jeg burde få være stripperen." Dumme jævla hurpe.
Hva er det?
Er det bra?
Se på meg.
Hvem er søsteren din?
Hvem elsker deg?
Det kan du banne på.
Vi stikker herfra snart, ok? Det er bare midlertidig.
Ta et våpen.
Jeg er så fin.
Hjelp!
Hjelp! Hjelp!
Hjelp meg! Hjelp!
Ser du?
Det er Botticellis kart over helvete.
Perdition er mitt helvete.
Inntil videre, ditt også.
Du forstår, forbrytelsen som førte meg hit var feighet.
Jeg tok meg ikke engang øverst i den første kretsen.
Du forstår, jeg står rett utenfor portene.
Så jeg må sone synder mine hver dag.
Familien min reiste på ferie til New Jersey hver sommer.
Wild Wood.
Mamma, pappa og broren min Joey.
Joey var to år eldre enn jeg. Han likte alltid spøkelseshusene best.
Jeg var redd som faen for dem-
- og han ertet meg til jeg til slutt ble med ham.
Selv da lukket jeg øynene under hele kjøreturen.
Det mest skremmende var Dommedagsgropa.
En kveld da vi var der, brant det ned.
Joey og jeg var på kjøreturen da det brant ned.
Halvveis gjennom kjøreturen, stoppet vi.
Lyset sloknet. Det var røyk overalt.
Stedet ble slukt av flammene på noen sekunder-
- men en mann med lommelykt gikk forbi og fant oss.
Han dro oss opp av vogna og ba oss holde hverandre i hendene.
"Ikke slipp," sa han. Så han holdt min og jeg holdt Joeys.
Han førte oss gjennom en brennende labyrint og søkte en utgang.
Vi kunne ikke puste eller se.
Det var da Joeys hånd gled ut av min.
Og jeg sa ikke et ord.
Jeg var for redd.
Jeg fortsatte og ble trukket framover.
Det var først da vi kom ut at de innså at Joey ikke var bak meg lenger.
Da var det for sent. Stedet var et inferno.
Men de la ikke skylden på meg. Jeg var bare en unge.
Jeg kunne ha sagt noe. Jeg kunne ha gjort noe.
Jeg lot Joey dø fordi jeg var for redd.
Fordi jeg ville fortsette å leve.
- Hva gjorde han mot deg? - Jeg husker ikke.
Hvor ille var det?
Allison.
- Svar på spørsmålet. - Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke. Vær så snill, jeg kan ikke.
Ok. Ned under vannet igjen, da.
Slipp meg inn! Lukk opp døra nå!
Åpne! Nå!
La meg være!
Hva har jeg sagt om å låse døren?
Opp med deg!
Ta den av nå! Var det derfor du låste? Ta den av! Bort med den!
Hvordan håndterte du din mors bortgang?
Hvordan tror du? Jeg var ti år. Det sugde.
Kreft er noe dritt.
Jeg trodde hun tok livet sitt.
Sånn kan det ses. Jeg så det ikke slik.
- Hvordan ser du det? - Hun søkte desperat en utvei.
Kreften var der. Den syntes ikke under mikroskop, men den slukte alt.
- Han slapp den inn. - Faren din?
Monsteret.
Hvordan reagerte han på hennes død?
Jeg vet at du ikke vil diskutere det, men det burde vært håndtert før.
Jeg håndterte det på sykehuset i to år.
Ikke på ordentlig, ellers hadde du vel ikke vært tilbake?
Han drakk mer, mer enn han alt gjorde.
Hvordan påvirket oppførselen hans deg?
Det er vanskelig å huske, men det er der.
Det er alltid der.
Hva er?
Tyngden. Klumpen i magen.
Giften i årene mine. Det er hans blod også.
Det er svart og motbydelig.
Jo mer jeg må tenke på det, desto mer vil jeg klore ut mine jævla øyne!
Utmerket. Nå begynner vi å komme noen vei.
- Hvorfor valgte du henne? - Hun virket best.
Det er noe du ikke sier.
Jeg kan ikke avsløre alle hemmeligheter.
- Hun knakk nesa mi. - Skal du grine over det nå?
- Jeg kan knekke nesa di, din jævel. - Du vet hvordan spillet ser ut.
Jeg er den eneste som vet alt. Liker du det ikke, så ikke vær med.
- Noe er galt med henne. - Her er papirene hennes, ok?
Les legeattesten om du vil.
- Kvitt deg med henne. - Ikke med nyhetsteamet her.
- Send henne hjem. - Hun trengs her i kveld.
Akkurat nå gir hun oss en fantastisk forestilling.
Forstår du ikke? Jeg prøver å ta oss til neste nivå.
Alt avhenger av dette. Perdition burde være best.
Vi burde sole oss i glansen, men jeg har 14 jævla dollar på kontoen-
-og spiser makaronigrateng!
Og du må velge den mest ustabile, gale hurpa du kunne finne?
Så pirker du i hennes skjøre hjerne for å se om det blir fyrverkerier.
Hva skjedde med å hjelpe folk?
Liker du ikke hvordan jeg driver stedet-
-så gå. Ingen hindrer deg.
- Du får betale for nesa mi. - Send en regning.
Still deg bakerst i den jævla køen som alle andre.
Perdition kommer til å mislykkes. Og du er en ubrukelig manusforfatter.
- Unnskyld? - Du hørte meg.
Bli liggende, Bob.
Hva er dette? Stikk!
Vi er ikke skuespillere, ok? Vi leker ikke, dette er virkelig.
Hva mener du med "på ordentlig"?
Virkelig betyr virkelig. Snakker du engelsk, din dumme hurpe?
Hva faen sier dere? Hva faen gjør dere her?
Ut, for helvete!
- Hallo? - Hei, det er meg.
- Jeg vet at det er deg. Hva vil du? - Er Taylor der?
- Han gjør leksene. - Jeg ville bare si hei.
- Si at jeg elsker ham. - Vi har ikke like mye fritid som du.
- Jeg skal si at du ringte. - Rene, jeg trenger å prate med Taylor.
Ikke vær så hjerteløs. Det er en måned siden.
Det er ikke rett anledning.
Når... Når er rett anledning?
Du ligger to måneder etter med underholdsbidraget. To måneder!
- Jeg vet det, men jeg savner ham. - "Jeg vet det. Jeg vet det."
Taylor trenger mat, Bob. Han trenger klær og sykeforsikring.
Han ligger etter med lesingen og jeg trenger leksehjelp. Har du råd til det?
- Nei. - Du har aldri penger.
Du får prate med Taylor når du har betalt det du skylder.
- Jeg er faren hans, Rene. - Vis det, da! Noe mer?
Ja. Dra til helvete.
- Hyggelig. Drittsekk. - Nei, Rene! La meg prate med...
Din jævel!
- Neste lek heter "Løp". - Jeg vil ikke leke. Jeg fryser.
"Jeg vil ikke leke!" Jeg spurte ikke, din svekling!
- Er du redd? - Den er ikke ladd.
Tenk om.
Det nytter ikke å gråte, snørrunge. Det hjelper ikke.
Helvete!
- Nell, svar. Er alt ok? - Hun er bevæpnet!
- Jeg hørte ikke. - Vi har det gøy!
Slå av dritten.
Som sagt, neste lek heter "Løp".
Målet er å ikke bli tatt. Blir man det, så taper man.
Jeg foreslår at dere ikke blir tatt.
Løp nå.
Løp, små griser! Løp!
Nå jager vi, søster.
- De dreper oss, for helvete. - Stille.
Hørte du?
Nå har jeg deg!
- Får jeg en sigarett? - Ja. Kommer Cathy og henter deg?
Ja, hun kommer om et par minutter.
Jenta er skadet og skjør.
Det syns i øynene hennes. Det stikker i hjertet.
- Jeg forstår hva hun går gjennom. - Hva mener du? Hun er en tåpe.
Du er gal.
Det sier du fordi du ikke vet hva hun har gått gjennom. Du er et rasshøl.
Tror du vi noensinne går for langt? Så at folk blir ødelagt for godt?
Nei, så langt har vi ikke gått. Ikke ennå.
Det er for mye hvit brus. Vi må gå lenger og lenger.
Ellers blir vi glemt. Jeg vet ikke. Som om vi aldri hadde eksistert.
Hva er galt med det? Jeg tok jobben for å få knulle med deg.
Stedet er en spøk. I Japan er ondskap vakkert. Amerikanere forstår ikke.
Jeg burde ikke ha latt deg slepe meg hit. Vil du at jeg blir-
-så må du suge meg.
Skal du gjøre det eller ikke?
Vent, vær så snill!
Var det et ja?
Jeg var først. Alle stjal det fra meg. Alle jævla filmselskap og kjeder.
Alle perverse østkysthipstere og skrekkregissører uten noe å gjøre.
Husk hvorfor du begynte. Ikke for å bli best eller tjene penger-
- men fordi du våkner og kaldsvetter hver natt.
- Jeg er så jævla redd. - Da har du kommet rett.
John, røyker du igjen? Inn med deg.
Jeg må stikke.
Stopp! Snu deg.
Vet du hva? Du vant! Det betyr at du får beholde livet.
Den lille jævla dritten får dø!
- Allison, ikke la dem drepe meg! - De dreper deg ikke.
- For dette er på liksom. - Nei, du har rett.
Vi skal ikke drepe ham, for det skal du gjøre.
- Rett våpenet mot hodet hans, for faen. - Nei.
Hva? Tror du at gutten er annerledes fra alle menn som har utnyttet deg?
Kom an, Allison. Den lille jævelen vil begynne på college-
- og på sin første fest vil han finne en jente som aner fred og ingen fare-
- få henne alene, dra av trusene hennes, trykke ansiktet hennes ned i sofaen-
-og voldta henne.
Jeg ville aldri gjøre det, jeg sverger!
Løgner. Den jævelen lyver! Skal du la det skje, Allison?
Hun må leve med det livet ut, skal du la det skje?
Skal du gjøre noe med det og drepe ham nå?
Gjør det, Allison. Gjør det!
Gjør det!
Hva i helvete? Herregud! Hva i helvete!
- Helvete! - Jeg ga henne rett pistol.
- Han er død! - Ga jeg henne feil pistol?
Det er rekvisitten! Han skal ikke dø! Det var ikke min feil!
Hjelp!
- Hjelp! Vær så snill! - Skynd dere, for helvete!
- Vær så snill! - Kom an! Ta henne!
Hva pokker skjedde?
- Har du vasket opp, skatt? - Ja, pappa.
- Er det noe du vil fortelle? - Nei, pappa.
For det er en skål-
-som mangler i skapet.
Og det morsomme er at jeg fant den i søppelbøtta.
Den var knust og det var blod ved siden av søppelbøtta.
Jeg mistet den fra oppvaskbenken. Den gikk i stykker.
Skar du deg?
Hvor er liket? Forlot du kroppen i skogen?
Jeg visste ikke hva faen jeg skulle gjøre! Vil du at jeg henter den? Ok.
Ta liket hit. Jeg finner ut hva vi skal gjøre.
Du er fastspent for din egen sikkerhets skyld. Så du ikke skader deg.
- Hvor er Zachary? - Det var en ulykke.
- Vi må ringe politiet. - Nei, ikke noe politi.
- Vi drepte ham. - Du trakk av. Ikke noe politi.
- Det er mord. - Ikke si det. Si aldri det igjen.
Det var en ulykke. Ingen har skylden. Ingen trenger å få vite om det.
Vi drepte ham.
Allison, jeg vil ikke havne i fengsel.
Jeg vil ikke miste det lille jeg har igjen for hans skyld eller for din.
Jeg begraver dere begge to heller enn at jeg lar det skje.
Utfordre meg ikke.
Hva skal vi gjøre nå, da?
Jeg kjenner kanskje noen som kan gi deg et nytt perspektiv på alt.
Hjelp! Hjelp meg, noen!
Hjelp meg, noen!
Er du klar?
Noen!
Gå, da. Tiden er inne.
Hjelp meg! Hjelp meg, vær så snill! Vær så snill, vi må ringe politiet!
Jeg vet ikke hva du vil! Slipp meg!
Nei! Nei! Hva? Nei! Nei!
Ikke vær redd! Ikke vær redd. Unnskyld at jeg bar maske. De tvang meg.
Det var den eneste måten de lot meg treffe deg.
Jeg vet at jeg såret deg. Jeg var ikke frisk etter at mammaen din døde.
Det var spriten, det var ikke meg. Det var aldri jeg.
Jeg har sont min straff og fikk betale for det jeg gjorde mot deg.
Du har ikke betalt en dritt, din jævel!
Du får ikke rømme igjen. Vi kan få det som før igjen.
Det husker du vel? Husker du ikke hvor bra jeg fikk deg til å føle deg?
Det husker jeg. Jeg tenker på det hver dag.
Og hver natt.
Nei. Nei!
Dette er for alle ganger du har torturert og fornedret meg! Din jævla drittsekk!
Jeg fikk teaterblod i øyet fra blodposen. Det svir som faen.
Hva i helvete?
Allison.
Løgner.
Du, ikke gjør noe du vil angre.
Jeg var med på det alt fra begynnelsen. Jeg er en av personalet.
Det er en del av forestillingen, en del av opplevelsen.
Å ta hit faren min også?
- Jeg vet ikke noe om faren din, ok? - Løgner.
Jeg stolte på deg!
Hør etter. Du trenger hjelp, Allison.
Legg ned spikerklubben.
Vi ringer nødtelefonen sammen.
Vær så snill.
Slutt, Allison! Det er ikke virkelig!
Unnskyld, Allison! Unnskyld!
Din jævel!
Det føltes godt.
Allison, du...
Du klarte det.
Du overlevde Perdition.
Du, jeg er stolt av deg, men...
Nå er det på tide å legge ned spikerklubben og dra hjem.
Det er over.
Allison, legg den ned. Nei, vent!
Herregud. Allison, bare...
Slutt før du forårsaker større skade. Du har fått et mentalt sammenbrudd.
Nei, Bob. Jeg har gjort et gjennombrudd.
- Pappa? - Taylor.
Mamma ville ikke at jeg skulle ringe, men hun dusjer.
Jeg ville bare si at jeg savner deg og elsker deg høyt.
Jeg elsker deg også. Du...
Jeg vil alltid elske deg. Unnskyld for alt.
Hvorfor gråter du, pappa?
Pappa? Pappa?
Nei... Nei...
Jeg visste hva kartet i masken din var før du hadde sagt et eneste ord.
Vet du hva som fins lengst ned i helvete?
Sjarlataner og bedragere.
Det er alt du noensinne vil bli.
Herregud!
SAMTALE AVSLUTTET
Stikk.
Nå er det bare vi igjen.
Slapp av. Det er snart over.
Ha det, pappa.
- Det har hendt igjen. - Jeg vet det.
Jeg liker det ikke. Det føles feil.
Det føles stygt.
Jeg skal hjelpe deg herfra. Jeg skal få oss herfra, begge to.
Ok, mamma.
Ikke kall meg det. Jeg er søstera di, ok?
Ok.
Dette er min avslutningsvideo. Dette var en viktig natt for meg.
Den var fylt av frykt og hevn.
Aksept. Død. Gjenfødelse.
Det er så vakkert.
Jeg overlevde Perdition.
Jeg sulter i hjel.
Er det hundebæsj, spyr jeg i munnen din.
Hvem faen er det?
Slokk lyset, rasshøl!
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com